Översatt av Vajnis
Jag kommer att bli blöt, av glädjetårar. Där är han!
Kyss mig, Kai.
Jag ska aldrig tvätta den fläcken.
Låt han vara nu, 790!
Jag kan inte hjälpa det! Jag är besatt av min man!
Tack, 790, men det räcker nu.
Skönt att se dig igen, Kai.
Tack, Xev.
Vi visste att du inte flöt, och vi var oroade för att vi inte skulle hitta dig.
Att du skulle sjunkit in i planetens inre för alltid.
Hittade ni Stans kropp?
Ja. Vi tog den till Lexx och försökte med protein-återskaparen på den.
Men det var bara slöseri med tid. Dom döda förblir döda.
Men en av dom döda kan få pumpa liv i mig.
Kan Lexx flyga nu?
Bara en kort resa. Han säger att ballongerna han åt var för lite
och att han fortfarande är svag, så han måste nog äta mycket mer.
Jag har nyckeln.
- Kai? - Vad?
- Finns det något vi kan göra? - Angående vad?
Angående Stanley.
- Vi kan glömma honom. - Han är död.
Du med, men det var inte slutet för dig. Måste det här vara slutet för honom?
Under vattnet såg jag oräkneliga skepnader,
som jag tror var själar till folk som dött, och som kommer att leva igen.
Varför tror du det?
I planetens centrum såg jag en ljuspunkt.
Jag sjönk in i den, och sen vaknade jag upp, i Gametown.
Vad menar du med vaknade?
Jag vet inte exakt, men folk här säger
att dom inte fötts, utan att dom vaknar. Jag upplevde troligen en sån process.
Alla som vaknar här har levt och dött tidigare. Jag tror att är en cykel.
Om du vaknade upp, lever du nu?
Nej, jag är fortfarande död. Men...
Men vadå?
Jag såg den levande mig nere i djupet, i väntan på sin tur att att få leva.
Ska vi försöka hitta honom? Jag menar dig. Honom...
Jag tror... att mitt levande jag inte känner till sitt levande jag,
och att han vaknar upp någonstans, och har ett lyckligt liv.
Det är ett bra resultat.
Men om du vill, kan vi...
Nej, det är bra. Det är ett bra resultat. Varför ändra på det?
- Och Stanley? - Han är inte här, inuti denna planet.
Varför inte det?
Vatten är efterlivet för dom moraliska. Stanley gjorde inte alltid moraliska val.
Jag misstänker att han hamnat på Eld.
- Då åker vi till Eld. - Varför då?
För att hämta Stanley.
- Prince, vi har... - Besökare. Jag har väntat på dom.
- Vad ska vi göra? - Vi ska underhålla dom.
Det är Prince, ser så gott som ny ut.
Vad tror du?
Jag tror, att landa här är att riskera ditt liv,
men jag tror också att Prince har svaren på dina frågor om Stanley.
Vi landar.
- Ser bekant ut. - Givetvis.
Så, Xev, har du kommit för en kyss? Du verkade gilla det sist.
När då? Innan du dog, eller efter du dog, eller när du kom tillbaka som Kai?
Åh, jag vet inte, någon av dom. Allihopa. Vilken som helst.
Vi har kommit för att hitta Stanley Tweedle.
- Han är död. - Hur vet du det?
Vi har helat hans kropp. Den är helt fungerande, men han lever inte.
Han lever inte, eftersom han är död.
Vi har förstått att dom här två planeterna
är en slags lagringsplats för den del av människan som är själen.
Det är mycket bra.
Och vi tror att Stanleys själ är, och vi vill ha den tillbaka.
Återigen mycket bra. Stanleys själ är här, men ni kan inte få tillbaka den.
- Varför inte? - För att jag har den.
- Ge den till oss då. - Nej.
Kai.
Jag har levt och dött många gånger. Fysiskt hot är meningslöst på mig.
Om ni dödar mig lever jag genast igen, som vem jag vill, var jag vill.
Men bara här.
Korrekt. Det är min enda begränsning... just nu.
Varför håller du Stanley?
För att Stanley inte levde ett bra och perfekt liv.
Var är han?
Stanley Tweedle...
...väntar på sin tur för bestraffning.
Ert besök här väcker mitt intresse.
Helt klart kan er insekt inte flyga, annars skulle ni ha åkt.
Jag tror att ni är här för att förhandla fram en deal.
Hettan där är nog för att bränna människokött till aska.
Det stoppar inte Kai.
- Jag antar att du har rätt. - Det har jag.
Det här har aldrig hänt förut. Ni är dom första.
Första vadå?
Dom första som kommit hit levandes sina original-liv.
Det har varit en intressant tid. En mycket orolig tid.
En tid med stora... möjligheter.
Och nu är det dags för mig att dö.
Tack.
Var är Stanley Tweedle?
Här. Vill du träffa honom?
- Ja, det vill jag. - Följ med mig då.
Var är vår Prince?
Jag är er Prince.
Du kan gå nu.
I en mygga finns det en skalle,
vars man är kall och död.
Och allt skallen kan göra,
är att drömma om honom i sängen.
Åh, jag lider så! Det gör ont. Det gör så ont att älska en död man!
Som död, bryr jag mig inte om saker, men jag... tänker på dom.
Och vad tänker du på?
Jag försöker förstå skillnaden mellan dom levande och mig.
Ja, du lever inte. Du är en kemisk maskin, i brist på bättre ord.
Skulle du tycka om att leva igen?
Jag tycker inte.
Där ser du!
I en mygga finns det en skalle, men ingen verkar bry sig!
Jag är kär i en man som är död! Jag vill... suga hans hår!
Nej, stryka hans hår.
Röra hans hår? Smeka hans hår? Kamma? Kamma hans hår! Ja, det funkar!
Snälla, ta mig, Kai! Gör det nu!
Det är för varmt, 790. Du skulle smälta.
Jag smälter redan... av ensamhet!
Där är dom, och där väntar dom.
Vilka då?
Dom som gjorde dåliga val medan dom levde.
- Vad väntar dom på? - Deras tur att lida.
Det har aldrig varit många, men på sistone har så många gjort dåliga val
på så många ställen att det blivit trångt därinne,
så dom måste vänta.
Dom är inte medvetna om tiden när dom väntar. För dom är det ett ögonblick.
Dom lider, och dom dör, och sen vaknar dom,
och sen börjar lidandet om igen.
Vad ska hända med Stanley Tweedle?
Stanleys bestraffning är Level 9.
Han får trampa kraft till blåsbälgarna tills armar och ben ger upp,
och sen blir han av med huvudet.
Det ska han göra, om och om igen.
- Och för hur länge? - Så länge tiden finns.
Och när tiden tar slut?
Då börjar tiden om igen, och Stanley kommer till mig igen.
Där.
Jag har kommit för att rädda Stanley.
Gör det. Rädda honom. Ta honom med dig.
- Hur kan jag göra det? - Det kan du inte.
- Kan du? - Nej. Stanleys öde är beseglat.
Han får lida här i alla tider, och så är det med det.
- Jag måste tillbaka till Xev. - Inte möjligt.
- Varför inte? - Ingen kommer någonsin därifrån.
Det här är slutet på deras resa - ändhållplatsen.
Ingenting kommer efter det och ingen väg därifrån.
- Och du kan återvända? - Givetvis! Jag är Prince.
Jag är här med dig, samtidigt som jag är hos Xev.
Men du får hålla mig sällskap här, för alltid. Kom.
Prince.
Xev.
Nu när vi är av med den döde mannen kan vi äntligen börja lösa problemet.
Vilket problem?
Det enda som spelar någon roll - för mig, iallafall.
Hur jag förintar Vatten.
Jag råder dig att ge dig.
Situationen är klart och tydligt i min favör.
Låt mig nu få tänka efter.
Stanley är död.
Kai är borta.
Och det finns bara en nyckel till Lexx. Undrar vem som har den?
Dom är mycket duktiga med knivar. Du skulle inte klara det.
Så vad är dealen?
Jag blir kung, du blir drottning.
Eller kanske blir du min slav. Det är egentligen samma sak.
- Jag är inte en människa. - Vad är du då?
Jag är hälften människa, och hälften Kluster-ödla.
Berätta mer om den här Kluster-ödlan.
Det är en riktigt otäck best.
Den äter människokött. Och då hjärnor speciellt.
Det är ett rovdjur utan känslor.
Borde jag vara rädd?
Nej. Du borde förstå.
Vadå?
Varför jag går med på din deal - under dom rätta villkoren.
Du tar fram något i mig som inte alltid finner rätt ord.
Jag tror att det finns en chans att du blir en mycket bra drottning.
Jag blir en mycket bra drottning.
Men inte din slav.
Jag släpper inte Stanley Tweedle, men jag kan flytta han längst fram i kön.
Jag har faktiskt lite inflytande här.
Så där.
Var är jag?
Vem är du?
Nej! Killar, ta det lugnt, det gör ont.
Jag gillar inte det här.
Jag gillar inte det här alls.
Åh, nej, nej!
Killar, jag vill inte göra det här!
Vi kan väl prata om det här.
Vad har jag gjort som förtjänar detta?
Kom tillbaka!
- Var är Stanley Tweedle nu? - Han är på Level 9.
- Var då? - I min stad. Ett ställe för dom värsta.
- Vad gör han där? - Lider.
Någon, någonstans! Jag orkar inte mycket till.
Jag kan inte trampa i evighet!
Hjälp mig någon!
- Lyssna. - Hjälp mig någon!
Jag ska försöka hjälpa dig, Stanley!
Han hör dig inte. Och du kan inte hjälpa honom.
Det finns inget du kan göra.
Måste trampa på.
Måste, måste trampa på...
Måste trampa på.
Om jag är en maskin, och Stanley är en själ som måste lida för alltid-
-vad är då du? - Det vet jag inte.
Hur kan du inte veta det?
Ingen har frågat mig det förut, så jag har aldrig tänkt på svaret.
- Var kommer du ifrån? - Det vet jag inte heller.
Jag vet inte när tiden började, men jag tror att jag var med från början.
Min existens är enkel. Jag ser till att dom som gör dåliga val lider...
...inget annat. Åtminstone tills ni dök upp.
- Vad är det du vill? - Vad menar du?
Vad är det du vill göra? Du har försökt förinta både Eld och Vatten,
och ändå vill du härska på dom båda.
Jag vill förinta Vatten. Allt annat är bara spel.
Varför vill du förstöra Vatten?
För att den är full av goda, och jag av onda.
Jag tror att det är alltihop. Jag är inte speciell komplicerad.
Har vår närvaro här på dom två planeterna varit bra, eller dåligt?
En bra sak för mig är dåligt för andra,
men sanningen är, att jag inte vet. Ärendet är inte löst.
Om vi två ska vara här för alltid,
och om Stanley ska lida tills tiden tar slut,
vad kan möjligtvis hända som ska lösa ärendet?
Xev. Hon håller i framtiden åt Eld och Vatten.
Utan henne fortsätter allt för alltid. Som det gjort tidigare.
Vi skulle besegra folket på Vatten i varje strid,
men sen skulle vi slåss inbördes och vi skulle underminera vår seger.
Vi skulle aldrig förlora - och ändå, aldrig vinna.
Var är Xev nu? Vet du det?
Ja. Hon gick över till mig.
Är du säker på det?
Nej.
Knäböj inför mig.
- Stryp honom. - Varför det?
För att jag vill se dig göra det.
Jag vill se dig äta hans hjärna. Jag vill se om du är min drottning.
Om hon tvekar, döda henne.
Jag väntar.
Bra, Xev. Mycket bra.
Och du ska bli min!
Jag är besviken på dig, Xev.
Jag är ledsen, Prince. Jag vill inte dö.
- Var är Kai? - Borta.
Vi kan inte åka utan honom!
Han är inte där längre, 790, han är inuti planeten.
Vad sägs om en kyss, Xev?
- Vad var det? - Prince!
- Vet han var Kai är? - Ja.
Kan jag prata med honom?
Jag visste att du inte skulle strypa honom.
Hur då?
Du är inte min typ. Det visste jag.
- Berätta var Kai är. - Inuti planeten Eld.
- Då måste vi in och hämta honom. - Det kan du inte.
Xev, åk in i planeten och hämta honom!
Jag kan inte, 790. Kai är död, därför kunde han ta sig dit.
Jag skulle brinna upp om jag försökte.
Hon har rätt. Han är fast där för alltid, med mig.
Spräng Eld då. Spräng planeten i bitar!
- Gör inte det! - Varför inte?
Du får inte förstöra balansen.
- Vilken balans? - Allt.
Du vill inte vara ansvarig för det. Ge bara upp, Xev,
och sen är du död inom en minut eller två,
och du kan leva ett lyckligt liv i all evighet på planeten Vatten.
Tills du förintar den.
Jag kommer nog aldrig att lyckas med det, såvida inte du förstör balansen.
Lyssna inte på honom, Xev! Vi måste spränga planeten. Kai överlever det!
Så, Xev... blir det någon deal?
Ja...
...men inte med dig!
Vi kan vara vänner... men bara om du går med på att ge upp den döde mannen.
Det är inte dealen, 790.
Titta, redan tillbaka. Han stod inte ut länge. Men han får nya chanser...
Jag tror... att du gillar ditt jobb.
Jag är duktig på smärta.
- Hur lång tid kvar, Lexx? - 1 minut och 18 sekunder.
Tänk inte på det, Xev, gör det bara.
Jag måste tänka på det.
Kai är inne i planeten. Vad mer behöver du veta?
Planeten är ond, men jag vet inte. Det Prince sa om att förstöra balansen...
Om den är ond, förinta den.
Det låter rätt, men något håller mig tillbaka. Hur lång tid kvar, Lexx?
40 sekunder.
Det är något annorlunda med Eld och Vatten. Det är inte som
att spränga en normal planet.
- Jag vet vad det är. - Vadå?
- Du är kvinna. - Så?
Så, jag vet hur du känner om saker.
Jag vet att du inte vill tro mig, men jag är också kvinna.
Djupt därinne känner jag det feminina, mjukheten, behovet av att fostra.
Jag vet hur svårt det är för dig, men...
- Men vadå? - Kai kommer först!
Jag är nu riktad mot planeten Eld.
Det här känns inte bra.
Nu, Xev, spräng den! Tryck undan dina känslor. Bara den döde är viktig!
- Men det är en hel planet! - Det är en ond plats!
- Jag kan inte. - Du kan!
Nej, jag kan inte.
Vad var det där?
Kluster-ödlan i mig, min mer aggressiva sida.
Lexx, spräng planeten Eld, spräng den nu!
Som du beordrar.
Vad har jag gjort, 790?
Det rätta.
Vad är det där?
Slutet för din planet, och för dig.
Jag tycker att jag borde vara ledsen. Men det är jag inte.
Bra jobbat, Xev.
Dagens lektion är, tryck undan dina känslor och lyssna på robotskallen.
Tack, för att du befriade mig.
Fort, Xev... leta efter Kai!
Lexx, du hörde honom. Hitta Kai.
Du hörde honom, Lexx, hitta Kai.
Vi tror att han finns där ute. Låt oss titta närmare.
Jag har något att göra först.
Vad?
Jag har en planet att förinta.
Nej.
Nej!
Lexx, varför svarar du inte mig?
Lexx, vad gör du?
Inte Lexx, Prince. Som jag sa har jag en planet att förinta, och där är den.
Lexx, spräng inte den planeten.
Balans, Xev, balans. Du förstörde den, och jag återställer den, på mitt sätt.
Gör det inte, Lexx. Gör det inte!
Han lyssnar inte. Jag bestämmer nu.
Nej!
Tack, Xev. Det har tagit alldeles för lång tid, men nu är konflikten
mellan Eld och Vatten äntligen över.
- Lexx? Ja, kapten?
Lexx, är det du?
Ja, det är jag, kapten. Vilken planet vill du att jag spränger?
Ingen just nu.
- Vet du vad som hände med Prince? - Vem är Prince?
Han som nyss kontrollerade dig. Han som gav order om att spränga Vatten.
Jag minns ingen annan som kontrollerat mig. Du är min kapten.
Minns du inte planeten som nyss sprängdes?
Det finns inga planeter här.
Det stämmer.
Och jag är mycket hungrig.
Vi vet det. Och Lexx, vi tror att Kai, den döde mannen i svart, finns därute,
du kanske kan hjälpa 790 leta efter honom.
Som du beordrar, kapten.
Vi var inte säkra på att du skulle överleva om vi sprängde planeten.
Jag överlevde inte, för jag är redan död, men... jag förintades inte.
Jag är glad att du inte förintades.
Åh, lyckan gånger maximalt beräkningsbart tal i kvadrat!
- Hej, 790. - Vart ska du?
- Jag ska väcka Stanley. - Men han är död!
Kai. Xev. Åh, jag hade en fruktansvärt hemsk dröm.
Du drömde inte.
Nej, jag... jag trodde att jag var...
Vad?
Först föll jag med dig, och sen simmade jag, och sen...
Jag minns inte.
Nu är jag här... med mina vänner.
Välkommen tillbaka, Stanley. Välkommen tillbaka till livet, med dina vänner.
Tillbaka till livet? Vad hände med mig?
- Du dog. - Dog jag?
Ja, Stanley Tweedle. Du dog och hamnade i Elds inre. Och nu lever du igen.
- Säkert? - Säkert.
Lexx, rör vi oss?
Ja, vi rör oss.
Men bara mycket sakta.
Jag är fortfarande mycket hungrig. Om jag äter rör vi oss fortare.
- Kan vi ta oss nånstans eller inte? - Inte!
Det finns inga andra livsbärande planeter här, och nästa
solsystem ligger sju ljusår härifrån.
Lexx tar lång tid på sig för den sträckan, om han inte hittar mat.
Varför inte bara åka till en planet här, så kan Lexx äta hur mycket han vill.
Den måste innehålla organisk materia.
Vilket innebär en livsbärande planet.
Är ni säkra på att det inte finns någon?
Ingen är synlig.
Titta. Vad är det där?
Lexx, kan vi titta närmare på stjärnan bredvid solen?
Som du beordrar, kapten, men stjärnan är en planet.
Den är till hälften täckt av vatten, då borde det vara en livsbärande planet.
Varför har vi inte sett den?
Den är i samma omloppsbana som Eld och Vatten, men motstående. Den var
aldrig synlig härifrån. Samma sak med Eld och Vatten ifrån den.
Intressant, då borde det finnas massor av organisk materia där,
så Xev, säg åt Lexx att åka dit och fylla sin mage.
Kai, alla dessa skepnader som kom ut ur Eld, du såg dom också, va?
- Ja, det gjorde jag. - Vad var det?
Jag tror att det var själarna till dom som dött och gjort dåliga val,
folk som var onda i livet.
Åkte dom inte runt solen till den där planeten?
Jo, det gjorde dom.
Ska vi verkligen åka dit då?
Jag ser inget annat val om ni vill att Lexx ska äta.
Jag bryr mig inte så länge jag är med min man!
Ja, då ger vi oss av. Lexx, åk mot planeten och där kan du äta dig mätt.
Tack, kapten. Tack så hemskt mycket. Jag har stor aptit och kommer äta massor.
Okej, lilla blåa planet. Här kommer vi!
Översatt av Vajnis.